Dette har hendt.
- Hvem er dere? - Vi er replikatorer.
- De andre ville ha drept meg. - Ikke om du ble med oss.
Ville du gjort det?
- Major Carter ble strålet bort. - Replikatorene må ha henne.
Du trodde vel ikke du skulle se meg mer.
Jeg vet hvem du er. Jeg forstår bare ikke hvorfor.
Fordi jeg elsker deg.
Vet du hvorfor vennene mine ikke gir seg for å redde meg?
Fordi de vet at til syvende og sist
vil jeg heller dø enn å være fanget sånn som dette.
Så, noe nytt?
Testflyvningene var vellykket. Den nye asgard-hyperfartmotoren er klar.
Og når drar de?
De laster skipet og velger ut besetningen nå.
Du vil virkelig være med, vil du ikke?
Det er Atlantis. Det er alt vi har jobbet mot i syv og et halvt år.
Jeg vet hva du mener. Jeg tror dessverre general O'Neill mener noe annet.
Jeg tipper han sier han trenger deg her.
Det han sa var: "Over mitt lik."
Men jeg mente faktisk oss tre. Du, meg og Teal'c.
Han kan kanskje overtales til å la en av oss dra.
Og du syns det burde vært meg.
Selvfølgelig, Daniel. Du er eksperten på antikkene.
Uplanlagt borteverdensk aktivering.
Hva har du der, Walter?
Tar imot irisdeaktiveringskode.
- Den godkjennes ikke. - Hvorfor ikke?
- Den er gammel. - Tapt SG-personale?
Nei.
UGYLDIGSIGNAL SG-1-KODE UTGÅTT
Det ser ut som den er din. Eller at den var din.
Den har vært ugyldig i fire måneder.
Tar imot tekstmelding.
- Sir, jeg tror vi bør sjekke dette. - Gjør klar en MALP.
Ja, sir.
Hva vet vi om denne portadressen?
Ingenting annet enn at det er på den andre siden av galaksen.
Chevron syv låst.
Utgående ormehull opprettet.
- Siler? - MALP er klargjort, sir.
Sett i gang.
MALP er på vei.
MALP har nådd målet.
Carter?
Vi tar imot MALP-fjernmåling, sir. Signalet er 5 ganger 5.
Det visuelle virker, det er bare ingenting å se.
Skifter til infrarødt.
Vent litt.
- Hva er det? - Skifter fra infrarødt til hvitt lys.
Det er meg.
Greit, du har vår oppmerksomhet.
- Hvem er du? - Jeg heter Samantha Carter.
Greit, vi har et lite problem med det utsagnet.
- Vi har allerede én her. - Det er to av oss.
Hvis bare det var sant.
Hvor er du fra? Hvordan klarte du å kontakte oss?
Rart. Jeg gjenkjenner stemmen min.
Jeg ble skapt i Samantha Carters bilde.
Jeg vet hva hun vet og føler det hun føler.
Du ble skapt. Hvem skapte deg?
Den dere kaller Femte.
Herregud. Hun er en replikator.
Dere ble nok overrasket av min ankomst til deres galakse.
Jeg kommer før de andre, men de kommer snart.
- Hvorfor har du kontaktet oss? - Jeg trenger deres hjelp.
Jeg ønsker å bli tilintetgjort.
Dere har et våpen som kan ødelegge de kieronske veiene
som knytter sammen cellene mine.
Effekten ville vært øyeblikkelig og smertefri.
Kan dere føle smerte?
Jeg kan føle mye.
Jeg vet dere frykter og hater replikatorene - og med god grunn.
Så dette burde være enkelt for dere.
Vi må gi deg et svar senere.
Universet er stort, sant? Veldig stort.
Hauger av galakser overalt der ute?
- Hundrevis av millioner. - Så hvorfor denne?
- Jeg tror kanskje det er personlig, sir. - På hvilken måte?
Femte leder riktignok en hær med utrolig avanserte maskiner,
men han er innerst inne emosjonelt umoden. Som en tenåringsgutt.
Og han har følelser for meg.
Er det derfor han laget en i ditt bilde?
Ja, jeg tror det, sir.
Replikatorer har aldri før forsøkt å etterligne et bestemt individ.
Dette er en betydelig ny sikkerhetsrisiko.
Det kan være et problem av jorden,
men sensorene våre vil oppdage dem hvis de forsøkte å ta seg gjennom porten.
Vel, vi har oppløseren. Jeg mener vi bør gjøre det.
- Det kan være forhastet, sir. - Carter.
Jeg sier ikke at vi ikke skal gjøre det.
Jeg foreslår bare at vi snakker med henne først.
Hvis Femte virkelig kommer til denne galaksen
kan hun gi oss verdifull informasjon.
Det er ganske klart at de har kommet i konflikt.
Med mindre det er en felle.
Hvis noe går galt, skyter vi.
Uansett tror jeg vi må møte henne personlig.
Jeg slipper henne ikke inn i basen.
Vi kunne brukt alfabasen. Minimalt mannskap, kun vakter.
Greit.
Innkommende ormehull.
Jeg kjenner deg. Du heter Teal'c.
Du har blitt gitt noen av Samantha Carters minner.
- Ja. - Men du er ikke Samantha Carter.
- Den veien. - Dere vil ikke bruke våpenet?
Oberst Carter vil snakke med deg først.
Men vit
at hvis du gjør én brå bevegelse vil jeg skyte deg.
Hvor er Samantha Carter?
Jeg er her.
Vil vi ikke møtes personlig?
For øyeblikket får dette duge.
Jeg trodde dere ville skyte straks jeg kom hit.
Kanskje du overvurderte vår frykt for deg?
Eller undervurderte deres nysgjerrighet.
Jeg forstår deg bedre enn du tror, Sam.
Jeg har ikke bare minnene dine, jeg har tankemønstrene dine.
- Sinnet mitt ble laget etter ditt. - Er det derfor du forlot Femte?
Du kjenner meg like godt som jeg gjør deg.
Hvis Femte laget deg lik meg
må han ha visst at dette ville skje.
Ikke i begynnelsen.
Han forsøkte å isolere deler av din personlighet,
utvalgte minner og følelser som ble gitt meg sakte over tid.
- Jeg skjønner ikke. - Det vil du.
- Jeg er redd. - Det trenger du ikke være.
- Hvem er jeg? - Du er enda ikke ferdig.
Jeg er her for deg. Jeg vil hjelpe deg.
Ta hånden min.
Stol på meg.
Han lærte meg opp. Formet meg. Viste meg hvem jeg var.
Du har minner fra fortiden min som er fra før jeg møtte Femte.
Ja, men det er vanskelig å forklare.
Mitt første minne er å våkne opp i det rommet,
å plutselig bli bevisst, men jeg kunne snakke med en gang.
Snart begynte andre minner å komme til meg.
Småting, fortellinger, sanger.
Lukten av loftet i huset vi bodde før.
Dagen min mor døde.
Jeg vet at det ikke er ekte. Jeg har vært på Jorden engang.
Men jeg har et bilde av å ligge under piletreet i bakgården vår.
Det er en solskinnsdag, men når jeg lukker øynene høres vinden i bladene
- helt ut som regn. - Helt ut som regn.
Det Femte ikke innså
var at tingene han likte med deg var uadskillelige fra tingene
som fikk deg til å avvise ham og livet han tilba deg.
Så du avviste ham også.
Hvem jeg er og hva jeg er kan ikke forenes.
Ingen kan leve som dette.
Det er andre måter å leve på enn dem Femte kan tilby.
Ikke lenge. Jeg vet nøyaktig hva som kommer til å skje.
Han vil komme hit og ta over denne galaksen uten at dere kan stoppe ham.
Jeg ønsker ikke å leve til å se det skje.
Vi har oppløseren.
Og asgardene kan forsterke effekten dens til å forhindre større angrep.
Dere tar feil. Femte har gjort forandringer på seg selv
og de andre replikatorene, unntatt meg. De er nå immune mot oppløseren deres.
De er på vei, og dere kan ikke stoppe dem.
Er det mulig at hun bløffer?
Alt er mulig, men jeg skjønner ikke hva hun kan tjene på det.
Hun vil like lite som oss at Femte skal lykkes.
- Det er det hun sier. - Hvis hun lyver, har vi ikke noe problem.
Hvorfor ville han gjøre alle de andre immune, men ikke henne?
Kanskje han ville at hun skulle føle seg underlegen eller være redd for oss.
Kanskje han forutså at hun ville komme til meg for hjelp.
Carter, hvis våpenet ikke fungerer...
Ja, sir, jeg vet. Vi må kontakte Thor og fortelle ham om situasjonen.
Hvis oppløseren må redesignes trenger vi hans hjelp.
I mellomtiden tror jeg vi burde fortsette forhøret.
Hun kan fortsatt gi oss verdifull informasjon.
Greit. Bare husk på hvordan dette må avsluttes.
Ikke bekymre deg, sir. Vi vil fullføre oppdraget.
- Hvor mange skip har Femte? - Jeg vet ikke.
Hvor mange replikatorer i menneskeskikkelse har han laget.
- Jeg vet ikke. - Dere deler all informasjon med hverandre.
Den eneste måten jeg kunne rømme var ved å bryte underromslenken.
- Hvorfor skal vi tro deg? - Jeg vil ikke svare på flere spørsmål.
Hvis du ikke vil se Femte lykkes vil du hjelpe oss.
Jeg kan ikke forråde mine egne, men jeg kan heller ikke være som dem.
Gjør hva dere kom her for å gjøre.
Hvis jeg må tvinge dere til det, får det så være.
Teal'c, vent.
- Avfyr våpenet. - Er dette virkelig det du vil?
- Jeg har ikke et valg. - Jeg vil tilintetgjøre deg.
- Jeg vet. - Det får så være.
Teal'c, vent et øyeblikk.
Du vil ikke gjøre dette.
Vi vet begge at dette er eneste måten.
Det er ikke sant.
Nå lyver du til meg som du løy til Femte.
Du er ikke som ham. Jeg skjønner det.
Du forstår ikke. Du vet ikke hva han gjorde mot meg.
Så vis meg det. Teal'c, det går greit.
Vis meg.
Sam, godt å ha deg tilbake. Hvordan gikk det?
Sikkerhetsbrudd. Trusselnivå Foxtrot alfa seks.
Alle sikkerhetslag til Portrommet.
Drep ham! Gjør det. Drep ham.
Du må bryte med ditt gamle liv for å begynne ditt nye.
Ikke skuff meg.
Du har gjort det meget bra.
Snart vil du være klar til å ta din plass ved min side.
Nok.
- Jeg skadet henne ikke. - Oberst Carter?
- Er du uskadd? - Ja, det går bra.
Nå forstår du.
Jeg kan ikke gå tilbake, og jeg kan ikke la ham finne meg.
Vi kan beskytte deg hvis du hjelper oss.
Hva mener du?
Fortell oss nøyaktig hvordan han modifiserte seg og de andre.
Hjelp oss å få oppløseren til å virke på dem.
Selv hvis jeg gjorde det kan dere ikke stoppe et skip med den.
Asgardene har utviklet et system med oppløsersatellitter
som kan bruke strålen i verdensrommet. Det er din eneste sjanse til å slippe unna.
Jeg vil at dere skal ødelegge meg. Jeg kan ikke hjelpe å ødelegge de andre.
Jo, det kan du. Han kontrollerer deg ikke lengre.
Oberst Carter? Kan jeg få snakke med deg litt?
Sersjant.
- Er du sikker at du er uskadd? - Det var litt intenst, men det går bra.
Det var bare slik jeg kunne få hennes tillit.
Vi trenger all den informasjonen hun kan gi oss.
- Vi kan ikke la henne leve. - Jeg vet.
Merket hun hva du egentlig vil?
- Vi var ikke i mitt sinn, vi var i hennes. - Det var uansett en risiko.
Jeg tenkte vi ikke hadde noe å tape.
Som du sa, vi kan uansett ikke la henne leve.
Forbindelsen er svak. Går det bra med deg?
Ja. Jeg minimerer sendingen for å unngå å bli oppdaget.
- Har du gjort noe framskritt? - De begynner å stole på meg.
- Det behager meg. - Men jeg trenger mer tid.
Jeg forstår.
- Designen er så... - Avansert?
- Jeg skulle si fremmed. - Det er fra antikkteknologi.
Hvordan klarte dere å lage en fungerende prototyp?
Thor fant spesifikasjonene til oppløseren
i general O'Neills underbevissthet.
- Da dere var ombord i Femtes skip. - Det stemmer.
Femte kjenner godt til antikkteknologi
tatt fra databankene på assimilerte asgardskip.
Tror du det er slik han klarte å motvirke oppløserens effekt?
Han klarte å legge til en kode i de kieronske veiene
som kontrollerer molekylærforbindelsene til alle replikatorer.
Det var først da han vurderte å komme til deres galakse.
Det er usannsynlig han ville ta en slik risiko uten at han
var sikker på at han ville være immun mot våpenet.
- Kjenner du koden? - Nei.
Femte holdt den skjult fra meg da han mistenkte
at jeg kunne forråde ham. Jeg var for lik deg.
Men det er i programmeringen til alle replikatorer,
så du kunne sannsynligvis finne den gjennom underromslenken.
Hvis jeg skulle lete etter den selv kan det ta dager.
Jeg må lete gjennom ufattelige mengder med data.
- Men det er mulig. - Du forstår ikke. Han vil finne meg.
Hvis du finner koden først kan vi beskytte deg.
Og hvis ikke?
Du av alle folk vet hva som ville skjedd.
Han ville ødelagt sinnet mitt for å få meg til å akseptere ham.
Hvis han kommer her før vi kan modifisere våpenet, oppløser vi deg.
Uansett vil han aldri få fatt i deg igjen.
Det er en underromslenke mellom alle replikatorer,
som en trådløs internettforbindelse.
Hvis hun logger seg på den kan hun få tilgang til koden.
Hun vil også røpe hvor hun er.
Det vil ta litt tid for Femte å finne ut at hun er på lenken.
Hvis hun kan finne koden først...
Det er en stor risiko.
Det er risikabelt, jeg innser det. Men jeg tror det er eneste løsingen.
Mens vi venter på at hun skal finne koden
kan vi kjøre noen tester på den umodifiserte oppløseren.
Vi må analysere energiutslippet så vi kan lage et moduleringsprogram,
og asgardene må sende oss en oppløsersatellitt så snart som mulig.
Jeg har alt snakket med ham. Kommer den ikke innen 30 minutter, får vi den gratis.
Jeg vil bruke en F-302 til å plassere den i bane.
Greit, jeg håper dere vet hva dere gjør.
- Analyseprogrammene er i gang. - Vi er klare.
- Kalibreringen er feil. - Øker den med en faktor på 10.
En gang til.
Det burde holde. Nå må vi analysere all rådataen
slik at vi kan finne den algoritmiske normen.
- Det er mye informasjon. - Det vil nok ta litt tid
før vi kan lage et heuristisk moduleringsprogram, men...
Uplanlagt borteverdensk aktivering.
- Dette er Carter, hva skjer? - Vent litt.
- Vi tar imot et signal. Det er asgardene. - Mottatt.
Vi må få den satellitten utplassert så snart som mulig.
Ja, sersjant.
Teal'c, hvis hun tenkte å prøve seg, ville hun ha gjort det nå.
Kanskje, men de er best å være sikker.
- Jeg har kommandant Thor på linjen, sir. - Vær hilset, Thor.
Vær hilset, Teal'c. Oppløsersatellitten er klar til transport.
Ja vel.
Den mest effektive plasseringen er en geosynkron bane over basen deres,
med en høyde på 33785 kilometer, med en vinkel på null.
- Jeg forstår. - Satellitten er på vei nå.
Straks dere har det riktige moduleringsprogrammet
kan dere laste det opp fra bakkestasjonen deres.
Hvis dere ikke har programmet før den Femtes ankomst
- vil satellitten være ubrukelig. - Jeg er klar over det.
Lykke til.
Jeg forstår Teal'cs bekymringer angående meg.
Jeg er litt overrasket over at du ikke har det på samme måten.
Teal'c vet ikke hva du har vært gjennom. Det gjør jeg.
Det var ikke bare det jeg viste deg, var det?
- Du opplevde det selv. - Ja.
De er slik jeg vet det ikke er mulig at du jobber for Femte.
Hva er det?
Han har funnet meg. Han er på vei.
Hva med koden? Har du funnet den?
- Nei, jeg leter fortsatt. - Hvor mye tid har vi igjen?
Ved maksfart vil han være her på mindre enn to timer.
Har du funnet informasjonen?
Jeg analyserer fortsatt oppløseren,
men jeg burde snart kunne lage en effektiv kode.
Hvis jeg ankommer før du er ferdig...
Ikke vær redd.
De vil ikke skyte før jeg forteller dem at våpenet har blitt remodulert.
Mennesker er uberegnelige. Spesielt når de er desperate.
Jeg vet hva jeg gjør.
Hun får akkurat nok til å beholde forhåpningene.
Den som kalles O'Neill leder menneskene.
Det var han som beordret Samantha Carter å forråde meg.
Men han stoler på henne. Han vil høre på henne.
Jeg avslutter oppdraget. Ødelegg replikatoren og evakuer basen.
- Det er for sent, sir. - Carter?
Hvis han kommer hit og ikke finner noe
vil han ikke bare snu og forlate galaksen.
Han sporer henne.
Jeg tror bare det er delvis derfor han kommer. Tenk, hva gjør replikatorer?
De leter etter høyt utviklede sivilisasjoner og tar teknologien deres.
- Goa'uldene. - Nettopp.
En rase som bruker all slags avansert teknologi,
tatt fra mange steder, inkludert antikkene.
Det er som en bankett for replikatorene.
Straks de kommer til denne galaksen vil de ikke forlate den.
Hvis hun klarer å isolere koden snart
kan vi fortsatt ha tid til å remodulere oppløseren.
Jeg gir dere én time. Én!
Takk, sir. Jeg bør komme meg tilbake til laben.
- Jeg vil få plassert satellitten. - T, vent litt.
- Fortsett, O'Neill. - Jeg vil at du skal være ærlig med meg.
Lar Carter seg bli for engasjert i dette oppdraget?
Oberst Carter og replikatoren deler mange minner.
Det er forståelig at en viss sympati vil utvikle seg mellom dem.
Det er ikke akseptabelt.
Men jeg tror ikke at hun ville latt disse følelsene
komme i veien for hennes plikter.
Greit nok.
Men når tiden er inne, vil jeg at du skal avslutte jobben.
Det er mottatt.
Greit, vi slipper opp for tid, vi trenger...
Hva er det?
Jeg fant koden.
Jeg laster den ned nå fra underromslenken.
Jeg har den.
Vi må laste den opp på basens server.
Det vil kreve omtrent tre terabytes med minne.
Det burde ikke være noe problem. Men hvordan vil du mate inn dataen?
Direkte.
Nettopp.
Passerer 25 kilometer. Farten er 5000 km/t og stigende.
- Mottatt. - Hva er din status?
Han er i kurs for optimal utplassering om seks minutter.
- Teal'c, det er Carter. - Fortsett, oberst Carter.
Vi har koden. Innen du er tilbake
burde vi ha moduleringsprogrammet klart til opplasting.
Det er virkelig gode nyheter. Bra jobbet.
- Vi nærmer oss posisjonen. - Jeg vet.
Mistenker menneskene noe?
De fortsetter med planen om å bruke en asgardsk oppløsningssatellitt.
De har ingen anelse.
Jeg nærmer meg optimal posisjon.
Mottatt, Teal'c. Posisjon om 15 sekunder.
Siste kursendring, nå.
Sporingen viser at du holder kursen. Hellingsvinkel?
Null.
Mottatt. Posisjon om fem sekunder, når jeg sier i nå.
Fem, fire, tre, to, en, nå.
Satellitt på vei.
Mottar satellittsending.
- Sett den over. - Ja, ma'am.
Fjernmåling opprettet. Bra jobbet, Teal'c.
Mottatt, vender tilbake til basen.
Så utplasseringen gikk bra?
- Det stemmer. Vi gjorde vårt. - Og jeg har gjort mitt.
- Du er ferdig med beregningene? - Moduleringen er ferdig.
Med dette programmet kan dere ødelegge enhver replikator.
Det finnes ingen måte å teste det på.
Hvis jeg hadde hatt mer tid kunne jeg kjørt simuleringer.
Men man kan ikke vite det sikkert før man har brukt det.
Forbindelse opprettet.
Der er det masse data.
Det vil sannsynligvis ta rundt 15 minutter å remodulere satellitten.
Nærhetsalarm.
Sensorene har oppdaget et skip på vei mot basen.
Analyserer energisignatur.
Vi har noe her, men jeg vet ikke hva det er.
Jeg vet. Det er et replikatorskip.
Han kom hit tidligere enn jeg ventet.
Våpenet vil ikke være klart i tide.
Jeg vet.
Begynn evakuering øyeblikkelig. Jeg gjentar, begynn evakuering.
Du må laste ned modulasjonsprogrammet
til en flyttbar harddisk og slette alt annet.
Ja, ma'am.
- Hva med replikatoren? - Vi tar henne med oss.
Oppløseren.
Teal'c, hva gjør du?
- Vi kan ikke ta henne med til jorden. - Teal'c.
- Vi har moduleringsprogrammet. - Men vi har ikke testet det.
Hva hvis Femte forandrer koden hvis han skjønner hva vi prøver?
O'Neill vil aldri tillate en replikator i menneskeform på kommandoen.
Jo, det ville han hvis han visste hva som sto på spill.
Asgardsatellitten er armert. Du sa menneskene ikke ville skyte.
Det vil de ikke. De tror fortsatt våpenet ikke fungerer.
De er til og med mer godtroende enn deg.
Oberst Carter.
- Hva gjør du? - Det jeg kom for å gjøre.
Hun avfyrte våpenet.
Oberst, replikatorskipet ødelegges.
Hvorfor?
Det burde du vite. Du gjorde meg til den jeg er.
- Skipet har blitt ødelagt. - Det er umulig. Ble opplastningen fullført?
Langt i fra.
Du hadde rett om én ting, oberst.
Jeg samarbeidet aldri med Femte, selv om han ikke visste det.
Det er bedre. Nå har vi tid til å snakke litt sammen.
Det vil bare gå noen få sekunder i den virkelige verden.
Hvorfor har du brakt meg hit?
Jeg ville takke deg. Du lot meg studere oppløseren,
og det har latt meg gjøre meg immun mot den.
- Det var aldri en kode. - Ikke før nå.
Jeg har allerede begynt å laste den opp gjennom lenken.
Snart vil alle mine søsken ha det nye programmet, og være ustoppelige.
- Og du vil være lederen deres. - Det stemmer.
Så alt dette var bare for å bli kvitt Femte.
Femte var patetisk. Tenk at han forventet seg at vi skulle elske ham.
Femte hadde sine feil, og hvis jeg måtte ødelegge ham, ville jeg det, men...
Men hva? Syns du synd på ham? lkke gjør det.
Han var aldri skikket til å lede en hær,
og han var iallfall ikke skikket til å styre denne galaksen.
Men det er du.
Jeg er den jeg er på grunn av deg.
Du er ikke meg. Du er hva Femte gjorde deg.
Du har urealisert potensiale i deg, Sam,
men du begrenses av din frykt.
Du følger reglene, gjør som du får beskjed om,
og nekter deg selv det du ønsker.
Jeg ønsker ikke å styre galaksen, tro meg.
Alle mennesker ønsker makt.
Det er bare at de fleste ikke har muligheten til å oppnå det.
- Vi vil stoppe deg. - Du glemmer noe.
Jeg vet nøyaktig hvordan du tenker.
Jeg vet hva du vil gjøre før du en gang tenker på det.
Du vil sette naquadah-generatorene til å overbelastes.
Du forsøker å sprenge basen før jeg kan dra.
Koblingsdatamaskinen er nede. Vi har ikke strøm, sir.
Teal'c.
- Går det bra? - Ja, det går bra.
Hun er på vei til Portrommet. Vi må stoppe henne.
- Steng ned ormehullet! - Hun har låst kontrollene.
Teal'c, hva har jeg gjort?
Du kan ikke holdes ansvarlig for replikatorens handlinger.
Vet du, jeg tror fortsatt
at det er en dårlig idé å ha de greiene på basen.
Hun deaktiverte disse cellene da hun delte dem fra armen sin.
Kan vi være sikker på at de ikke vil aktiveres igjen?
Hun stengte med vilje ned den bindende energien mellom dem
slik at jeg ikke skulle skjønne
hvordan hun gjorde seg immun mot oppløseren.
Hvordan vet du det?
Fordi det er det jeg ville ha gjort.
- Carter... - Sir, hvis det går greit for deg,
så har jeg mye arbeid å gjøre.
Vi har aldri hatt muligheten til å studere menneskeform-replikatorceller.
Hvis vi kan lære noe fra dem er ikke alt dette bortkastet.
Dette er ikke din feil.
Jeg er ikke så sikker på det. Femte kom hit på grunn av meg.
Hun avviste ham for hun var laget som meg.
Nå har vi replikatorer i galaksen vår som er immune
mot det eneste vi har som kunne stoppet dem.
Ingen av oss forutså replikatorens handlinger.
Jeg trodde hun var redd for ham, men hun ville bare bli kvitt ham
slik at hun kunne lede dem selv.
Hun drepte ham for hun mente han var svak.
- Carter, hun er ikke deg. - O'Neill har rett.
Selv om hun hadde dine minner var personligheten hennes forandret.
Men faktum er at hun lærte svik fra Femte.
Og han lærte det fra meg.